Изгледаш ужасно, човече. -Добро сам.
Само се теши.
То је најбољи домаћи задатак који је град смислио.
И деца почињу овог викенда ако Аманда не уништи све као увек.
Могао би Марк да је позове, добро су се слагали.
Ценим то, али боље је да се не меша.
Реци? Занима ме, шта имаш?
Азијати, брда? Знам такво место. 3Б, јасно.
Промена испоруке. -Стварно хоћеш да се качиш са њима?
Да, идемо.
Добро је? -Све чисто као суза.
Који од вас двојице ће потписати ово?
Фино одело.
Чуо сам да имате проблеме са тоалетом.
Народе, имамо мање од једног сата. Идемо.
Мрдај.
Полиција, руке у вис!
На под!
Стој!
Не мрдај!
Имаш га? -Побегао је.
Шта? -Побегао је!
До ђавола!
Ниједну реч да нисам чуо, кучкин син!
Шта?
Шефе, имамо проблем са лифтом.
Доле и останите ту.
Драго ми је да сам вам скренуо пажњу, на под, сместа, сви.
Свуда пише да је у квару. -Шта је ово?
Не знам.
Нисмо ту да вас повредимо. Будите мирни и идете на вечеру.
Не гледај ме.
Да се нико није мрднуо. На под. Тишина.
Имамо једну непослушну овде.
Исусе, упад у банку.
Сада ћеш да позовеш један број.
44.
Реци да је пљачка у року. -Зовем из банке у центру,
пљачка је у току. -Да ли су још увек ту?
Идемо одавде.
Идемо.
Пљачка банке, идемо ка центру.
Кренуо сам тамо.
Сви излази су покривени.
Погледај на кров, чувар. -Није нам чисто.
Први смо на месту. Слети нас одмах.
Идемо.
Упали камеру. Добро си? -Не.
На земљу сместа, поред пријатељице.
Која гомила будала. Добар момак. -Само обични новинари.
Довлачи се овамо.
Ево га канал 14, иде у погрешном правцу. Као и прошле недеље.
Слободан си, идеш одавде.
Имате ли слободне спратове? -26 се реновира.
Имате ли тамо камере? -Не на месту реновирања.
Нека прође форензика, узећете отиске половине града, али ипак урадите.
Јасно.
Брзо је кренуло, измешана екипа, имају нагласком.
Колико су узели? -Вреди два милиона.
Неке новчанице су можда обележене.
Можда нам се посрећи.
Аутоматско оружје, прецизност и тајминг. Смене, степен тежине
је невероватан. -Не зезај, нема шале.
Ми ћемо направити толики хаос када их будемо похапсили.
Шта желиш? -Ти си Сергеј, ја сам Микаел, из затвора.
Добро.
Баш се забављате. -Не тако брзо.
Покажи ми исправе.
Повуци га.
Охлади се, попићемо вотку и средити посао. -То сам и мислио.
Имамо озбиљне приходе, баш то волим. -Добро смо прошли.
Добри мало сутра.
Не делујеш баш одушевљено. -Добро је.
Тата је звао синоћ да га посетимо. -Никако, био сам у посети у затвору.
Био сам у дому, не враћам се тамо ни због тебе, ни тате, никада.
Има мање од пет, када изађе, можемо да му саградимо кућу.
Важи? -Важи.
Ако нађеш нешто означено, спали.
Звучи затегнуто.
Оставићеш клинца са тим папиром. -Ако му понестане, убиј га.
И хоћу.
Све је добро?
Не знам шта да кажем, заузети смо и ако добијемо празан простор,
замисли како ће бити сјајно.
Шта је ово? -Отвори.
Боже.
Прелепо је. -Мислим да си ти прелепа.
Ако ме узмеш, провешћу остатак живота са тобом.
Напумпани скотови.
Трака је спремна. -Да видимо шта имамо.
20 лифтова до ходника. 12 спратова испод, осам изнад.
Да се пређе за 22.
Током дана колико људи прође кроз њих? -Око 10 хиљада.
Да видимо ко је силазио на спрату који се реновира, није могло више од чашице.
Не иде тако, траке су тајмиране, нису по спратовима.
Сви ови се возе и немамо појма на ком спрату. -Тако функционише.
Није вам неки систем.
Већина зграда у граду је таква. -Идиот је онај који је тако наместио.
Не треба ми ово, доста ми је да помажем. -Не мисли тако,
хвала што си свратио. -Јеби се.
Лекови не раде или ти треба крес? -Погледај ово, то је камера.
Знали су да је лифт празан, знају зграду и систем.
Овде има сигурно сто сати, немамо појма шта тражимо.
Још један посао на Кајманима, али могу вам набавити додатних
75 за холандске Антиле, зашто да не?
Али по тржишту ко зна шта ће бити за 4-6 недеља.
Видео си последњи извештај Блумберга, тамо пуца.
Шалите се?
Холандски Антили, да нам платиш више, то није нека памет.
Допадају ми се док год ми банка неће украсти новац преко ноћи.
10 посто уобичајеним фондовима? -Свакако. -Слажем се.
Унајмио сам авион, полеће ноћас. Ако неко жели да пође, имате карте.
Одавде живот делује фино. -Јавићу касније.
Фина кућа, леп поглед. Сјајан виски.
Отимање оног новинарског хеликоптера је писало свуда ""ЕЈ Џеј"".
Како си ушао у моју кућу? -Молим те.
Пустили су те раније? -Због доброг владања, годину дана.
Али ви сте се погубили. -Договорили смо се без контакта.
Шта се дешава?
Попићу још један виски, и ти ћеш са мном? Свакако.
Дошао сам код тебе јер имаш већу савест. -Слушам.
Питао си шта се дешава, недостају ми моји ортаци, о томе се ради.
И недовршена посла.
Новац ти је безбедан заједно са каматом, код Гордона је број рачуна.
А Лили, ко се брине о њој?
Сада је са Џејком.
Добро је за сада, морамо да разговарамо о договору.
О послу. -Шалиш се, долазиш са послом?
Јединствена прилика, знаш да ја увек одрадим посао.
Шта желиш да кажем? -Немаш ништа.
Ја сам онај који је крварио и покушали су са свиме да ме преваре, али ја
нисам зуцнуо јер смо се договорили.
Истрпео сам, и ово. Дугујете ми сви.
Ти си био почетник када смо те Гордон и ја примили, немој ме отписивати.
Разговараћу са момцима и јавити ти сутра. -Уради то.
Велико место, али то није добро.
Ево је. -Здраво, како је моја душица.
Лепо изгледаш. -Лепо се осећам.
Чујем да завршаваш програм наредне недеље.
Напорних осам недеља, али успећу овај пут, то ми говоре ум и тело.
Са тобом сам, знаш то.
Кад одем одавде бићу чистија него на дан рођења.
Знаш да сам захвална. -Не говори ми то.
Добио си писмо? -Него шта.
Стално сам мислила на ово. -Кариби?
Погледај чисту и плаву воду, хладна и топла истовремено.
Морам да одем тамо. -Желим ја да те одведем када изађеш.
Обећавам. -Добро.
Волим те.
Уђем кућу и он седи тамо и пије мој виски, хтео сам да га убијем.
Изашао је пре 24 сата и већ хоће да ради, луд је.
Има муда. -Дух се не игра када је у питању новац, препаметан је.
Није толико. -Мудар је, није паметан.
Увек смо чекали годину дана између послова, постоји разлог.
Гордоне, ви се знате одавно, мислиш да је искрен.
Могао је да нас откуца одавно, али није, одржао је реч.
Шта га спречава да то уради када му дамо његов део?
То је велики проблем. -Нешто не ваља, не верујем му.
Опустите се. -Он је невоља. -Мислим да жели нешто.
Каже да је крупно. -Мислиш да ме брига шта каже.
Шта год да одлучиш, пристајем. Идем да уживам.
Куда ћеш? -Не тиче те се.
Господо? -Ко је наручио Дом?
То је за Џонија од девојке у зеленом за баром.
Слатка је.
Не дозволи да га она плати. -Платиће, тако се ради, да ти покажем.
Сачувај за кућу. -То је забавно.
Вратићу се касније.
Душе? -Много је времена прошло.
Када си изашао? -Недостајао сам ти?
Душе, мораш да се повучеш. -Полако, Џејк, желим вам најбоље.
То је прошлост, овде сам да разговарамо о будућности.
Ако могу...
Рекао сам ти сутра. -Нисам ту да се светим, већ због посла.
Еј Џеј, има нечег новог? -Неколико. -И ја.
Како је мој човек? -Добро, друже.
Много је тензије у соби. -Шта желиш?
До ђавола, тек тако? -Тако.
Бићу кратак.
Идемо да урадимо посао.
Идемо горе. -Поштено.
Исти план као и некада, 25-30 милиона, сва готовина коју можемо да понесемо.
Морамо бити брзи. -Колико?
Наредни уторак.
Да обори армирани ауто за пет дана.
Не вреди ни приче ако немаш руту, а њу стално мењају, то нас
је зезнуло прошли пут. -Имаш је?
Имам је за наредни уторак. Још питања?
Одакле ти? -Из затвора, знам Руса, правио сам му друштво.
Заузврат су његови друшкани пратили диспечера и ако он нешто
уради да зезне ствар, убиће му целу породицу у Украјини до пса.
Зашто бисмо веровали Русу?
Воле псе.
Хоћу 250 хиљада за Руса када се заврши посао. Не шалим се.
Не верујте Русу већ зелембаћима.
Зашто да верујемо теби? -Тек сам изашао, не жури ми се да се вратим.
Зашто бих зезнуо своје када је код њих мој новац?
А пратња, ту је и логистика, пет дана је веома кратко.
Ту ти упадаш, али када се ти и Џејк састанете то решавате.
Морам да знам вечерас имате ли муда за то.
Средићемо за новац који ми дугујете и одјављујем се.
Ценим ваше време, хвала на цигари.
Еј Џи, дај да видим руту. -Не радимо овако посао,
пребрзо је. Много је новца, али је превише.
Пет дана је пет. -Али ко ризикује добија.
Само се тако игра.
Ми смо отимачи, тиме се бавимо. Отимамо. То је много новца.
Због тога смо овде. -Сигуран си у то?
Ако је добро, улазим.
Да? -Само да знаш да те је адвокат тужио за прекомерну силу.
Имао је два метра, опирао се, шта је требало?
Сигурно си га повредио. -Банка, а Ц4 коју су користили за лифт?
Форензика је открила до фирме у Невади да је украдено пре два месеца.
А списак људи? -Макс ће га послати сада.
Прошло је неколико недеља, је ли ти се јавила Аманда?
Ценим то, али ми не треба помоћ, сами ћемо решити. Хвала.
Чујемо се касније.
Дух је о овоме говорио. Једино можемо овде да имамо шансе.
Шта је ту? -Стара окретница метроа, довољно је велика.
Савршено је, имамо приступ улици, али мислим да их задржимо.
Морамо да одемо тамо да видимо о информацији шаблона улице,
густини саобраћаја и тако, али изгледа добро.
Када утврдимо радијус експлозије и густину саобраћаја, рећи ћу
колико Ц4 вам је потребно.
А излази? -Радимо на томе, морамо прво то да погледамо.
Дајте ми излазе. -Важи.
Добро обављен посао.
Лаган новац, као и раније. Сва готовина је у камиону.
Двојица су напред, двојица иза.
Носе глокове од 40 калибра, 9 милиметра.
Сигурно су унапредили комуникацију до сада, и имају прслуке.
Неће знати шта их је снашло.
Сигурно су залутали.
Тако је.
Још увек раде, имају нова колица да се хвале.
Идемо. -Чекајте на мој знак.
Добро јутро, Франко, фина колица. -Шта хоћете?
Окрени се. -Чист сам.
Помери кола.
Шта знаш о Ц4 украденом у Невади? -Не знам ништа о томе.
Чуо си нешто. Ако те ухапсе добијаш минимум 10 година.
Ово је јавно место, нисам ништа урадио, помери кола.
Учини ми услугу.
Погледај ово. -Шта је?
Франко, стао си на ексер. Пукла ти је гума, два пута.
Имаш резервну у пртљажнику, помоћи ћу ти.
Ако то хоћете, узмите налог.
Диспечеру, имамо непокретно возило на углу Девете и 110,
колико треба да стигнете овамо. -Иза угла смо.
Мој срећан дан, видимо се. -Мислите да сам глуп.
Делује ми као непокретно возило. -Не брини, све ћемо сачувати
чак и пртљажник. Да не оптужиш полицију за крађу. Дај нам нешто.
То су глупости. -Шта желиш?
Двојица... -Качите га.
Добро, имам нешто. -Шта?
Планирају нешто веома крупно. -Шта?
Не знам, али знам да ће користити Ц4.
Шта је било?
Сам си? -Као што рекох.
Чист је.
Као што пише на знаку, ти желиш Ц4. -Као што сам рекао.
Знам, нема ништа на улици, неко је узео велику количину
и то те доводи мени. -Паметан си.
Да видим твоју дозволу. -Дозвола? Мислио сам да је једноставно.
И јесте, имаш ли дозволу?
Категорија број један.
Јесте једноставно, ми узмемо новац и ти не добијеш ништа.
Долази овамо.
Склони се или ћу ти три пута пробушити главу.
Требало је да буде једноставно.
Мислио сам да ти треба појачање. -Растурио их је.
Рекао сам вам да сачекате у колима.
Све је било под контролом? -Него шта.
Где је Ц4? -У шупи.
У шупи? -Јесте.
У шупи је.
Добар посао са Франком. -Претили смо са 10 година како је
дао ту адресу. -Мислиш да је лажан мамац.
Не знају многи да користе Ц4.
Данкан, куда ћеш? -Дођите, ти и детектив Велс.
Не могу сада.
Полицијски посао, сећате се тога. -Унутрашња контрола мора да сачека.
Јави ми се, Велс, немој да вас тражим.
Зашто си дошао овде сада? -Да вам покажем нешто.
Немам ништа.
Добро си? -Јесам.
Двојица мртвих, Итан и Константин Саменски, браћа.
Руска мафија, али не ваљају за федералце. -Зашто?
Имиграционо каже да су у време пљачке били на заклетви.
Патриоте? -Спалили су гомилу тога пре него што смо дошли, само је ово остало.
Личи на мапу паркинга. -Можда.
Погледај, Ц4, аутоматско оружје, бомбе. Кренули су на нешто крупно.
Стејплс центар, Трг, Унион станица.
Шта ли су смерали?
Можемо да кренемо. -Повезано је, спремни?
Џеси, крећемо.
Фино.
Рекао сам Џејку да се не хвалише.
Крените, добар посао.
Ради се о томе да треба за три дана.
Играћемо на безбедно, вежбаћемо у сате, за све треба 64 сата.
Поделимо улоге и радимо по распореду.
Остаје само једно. -Довољно да Џејк повеже.
Позваћу да видим да одемо тамо вечерас.
Ко је тамо?
Џеј? -Наоми, шта радиш овде?
Знам. -Видимо се касније.
Шта је ово?
Чиста сам, осећам се сјајно. -О чему говориш?
Још недељу дана тамо не би било разлике.
Разговарали смо. -Добро ми је ишло и питала
сам да одем раније и они су рекли да могу.
Ако ми не верујеш, позови их.
Кажу нам да мораш имати план када изађеш. Без њега си мртав.
И мислила сам о нашем плану да одемо кући.
И било би тако за недељу дана.
Сада сам заузет.
Не сећаш се? -Не.
Колико си сладак био, мама је била тако лепа. Била сам срећна тада.
Нећу бити добро док се не вратим тамо, да почнем изнова.
Не могу, требају ми три дана, радим, мораш у хотел.
Зашто не могу да останем овде? -Лош ми је тренутак сада.
Није улична мапа, већ неки пројекат. Али без броја не могу да провалим.
Хвала.
Риверс Делонте.
Само напред.
Горе. О томе говорим.
Еди, полако са ујка Џеком. -Тајм аут.
Синоћ сам радио и хтео сам да разговарамо.
Ако ћеш да пљуцнеш, уради то на травњаку.
Тата, пусти да завршимо. -Заузми моје место.
Само се ви играјте.
Едију је боље. -Сјајно је, пет месеци од његове дијализе.
О чему се ради?
Сећаш се јувелирнице из корејске четврти, користили су жице из једне
зграде у другој, стражар се ослободио и убио једног.
Стражар је био велики херој, злочинац је повређен.
Делонте Риверс познат као Дух. Одслужио је пет година у Чиноу.
Његове исправе су завршиле код Руса, видео сам на сликама.
Мислиш да је он тај? -Не знам, пуштен је истог
дана када је нападнута банка. -Сигурно постоји повезаност.
Макс, реци?
Добро јутро. -Здраво, Моника.
Успори. Шалиш се.
Реци Карверу да ме позове у понедељак, не радим викендом.
Унутрашња контрола. -Да направим доручак?
Морам да покупим Сандеј. Видимо се у понедељак.
Шта имамо, који је задатак данас? -Након шетње славе треба да пишем о томе.
Душо, то није обележје, то је туристичка замка, имам бољу идеју.
Да одемо на клопу, и онда у музеј и гледамо фосиле.
И онда у ресторан на хамбургере. -Добра идеја.
Шта имаш за мене? -Душо, морамо прво негде да свратимо.
Примио сам поруку док сам гледао досије Риверса, пуштен је поподне.
Такви затвореници се враћају.
Ено га твој момак, да га мало продрмам?
Ништа, стандарно. Имаш његову адресу?
Негде на Лонг Бичу, вероватно је тамо на коју недељу. -Хвала.
Токио, идемо.
Идемо ли сада у музеј? -Само трен и хоћемо.
Још нешто? -Дај ми и комад овога.
Шта има? -Касниш.
Како је било на састанку за условно? -Терају нас да пишамо у чашицу.
Џеси, шта има? Где су момци?
Чекам их. Сендвич је добар.
Набавио си? -Ја сам.
У шта гледаш, тата? -Само трен.
Исто као и раније, лаган је, функционише као отварач конзерве.
Разговарао си са диспечером? -Јесам, јутрос, све је у реду.
Чућемо се касније. -Чувам те.
Шта?
Држи се.
Видиш ли оловку?
Видиш онај плави седан, два кола иза? -Да.
Прати нас.
Можда си у праву.
Имаш ли оловку?
Са нама је. -Заустави се.
Ко су они? -Неки типови.
Пандур је? -Са дететом?
Шта је тако важно да ме довлачиш чак овамо? -Пронашао сам га.
Кога? -Гордон Козије, иста висина, грађа и све.
О чему говориш? -Пратио сам Риверса од састанка за условну
и изађе из таксија у центру. -Са Сандеј. Сада си отац године?
Из кола видим како прилази штанду са виршлама и Козије стоји тамо.
Окренут ми је леђима, али видим Риверса како му даје нешто.
Онда га погледа тип на мотоциклу и пре него што крене, исти гест
као тип који је показао онај у банци и пратим Козијеа и
запишем његову таблицу.
Званично, крејон? -То је он.
Ниси му видео лице, има чист досије.
Пратиш бившег затвореника који није за банку до виршли.
Можда се тамо нашао са неким, можда и не, додаје нешто и купује.
Назови ме лудим...
Олади.
Можемо ли на хамбургере ипак? -Извини, душо. Не могу да верујем.
Можемо да једемо негде другде, само да потраје мало овде.
Срање.
Тата те много воли. Не заборави то.
Брини се о битним стварима.
Шта кажеш на пицу? -Желим да одем кући.
Идемо.
Када се десило? У реду је, задржи је ако се врати и јави ми се.
Не сме да напусти хотел.
Наоми? -Оставио сам јој нешто новца у хотелу, није га ставила у сеф.
Узела га је? -Сада го користи.
Шта радиш? -Заустављам се.
Зашто? -Јер мораш да је нађеш.
Одузимаће ти време вечерас.
Хвала ти.
Сутра крећемо. -Биће дивно.
Хеј, Џи, добро је све? -Све указује на то.
Чуо си се са Наоми?
Мислим да је отишла. -Појавиће се.
Како верујеш у то? -Да ја имам породицу, и ја бих био тамо.
Ако нешто пође по злу сутра, не сме да оде.
Још увек се држимо сва четворица. -Довешћу осигурање.
Ево га, како си, Душе? -Добро је.
Добро је поново радити, као некада.
Где се налазимо након бацања? -Јавиће ми, казаћу ти сутра.
За нов посао.
Мој херој, узео је оно што је и хтео, као ми сутра.
Као ми.
За сутра. -За сутра. -За сутра.
Да? Успори. Шта?
Где си? Долазим.
Казне. -Даља врата, пратите жуту линију.
Где су пороци? -Низ степенице у подрум.
Добио сам факс прошле недеље о новчаницама из банке.
Када смо ухапсили овога са штампаним стоткама, назвали смо вас.
Овај јадник, шалиш се. -Расправљао се око нечега украденог
са девојком. Новчанице су обележене, али су сигурно са посла.
Испитали сте га? -Није било лако и надуван је, пустили смо га да се охлади.
Разговараћу са њим.
Време је, одакле ти новчанице?
Могу ја.
Нећу питати поново, одакле ти? -То је позајмица.
Сереш, дај ми име. -Наоми.
Које је презиме? -Не знам га, тек сам је упознао.
И њу сте ухапсили. -Наоми Козије.
Козије? Чујеш ли то?
Не враћам се у хотел да будем сама.
Ни у хотел ни на Карибе него на рехабилитацију испочетка.
Никако. -Него шта!
Досадиле су ми сестре и лекари који те терају. -Сваки пут исто.
Два дана након рехабилитације и већ су те ухапсили, где је новац?
Не обраћај ми се тако и не претресај ме.
То су твоје глупости. -Брига те за мене, не даш да будем
код тебе, стидиш ме се, а ја сам те одгајила.
Сестра на креку ме је одгајила, а није могла себе.
Незахвално копиле, требало је да те предам социјалном. -Тако је.
Наоми!
Пуштена је пре 20 минута Гордону Козијеу.
Други пут за два дана.
И да повежемо новчанице, не доказује да је Козије урадио ишта.
Ако га сада испитамо и побегне, готово је.
Ако га сместимо у лифт на дан пљачке, имамо доста за разговор.
Време је, идемо, Казанова. -Видимо се вечерас.
Чувај се. -Волим те.
Идемо, љубавниче.
Имамо посао.
Идемо.
Хоћеш кафу, крофну, ишта? -Не, добро сам.
Карвер жели да те види, Џек. -Не сада, близу смо послу.
То није молба, детективе.
Наређења. -Добро.
Ово су глупости, ја сваки дан просуђујем.
По закону и ја имам адвоката као и сви.
Ако ти треба адвокат за пет минута, добићеш га.
Седи.
Дана када си хапсио, наркотици су имали присмотру у згради преко пута.
Остани ту и не мрдај.
Одлази одавде.
Угасите то.
Желим да знам за кога радиш и коме дугујеш толико.
Унутрашња контрола тужи, данас се повлаче папири.
Ако и ти желиш, разумем.
Како је било? -Иста прича са оним дилером дроге.
То је све?
Погледај ово, то је наш тип, средио си га.
Време је да посетимо Козијеа.
Спремни смо. -Пали семафор.
Идемо. Полицајац на дужности.
Пет минута.
Разумео.
Ти возиш. -Идемо.
Хајде, шта ти је?
Зашто си то урадио? Зашто си узео новац?
Снимили су.
Зашто си то урадио?
Маркуса су отпустили, имамо хипотеку, психијатар је скуп.
Мораш да ми помогнеш. Био је тамо, и узео сам га.
Зашто се ниси мени обратио. Ја сам Едијев кум.
Ти си ми као брат.
Такав новац ниси могао да уштедиш за живота.
Имам торбу шест година, учинио бих све да ти помогнем.
Пакет касни. -Сигурно су се задржали, стићи ће.
Ово није добро. -Знам, спреман сам.
Хајде, момци, имајте вере.
Нисам му веровао, ово није добро. -Ништа не стиже на време.
Будите добро. -Где је, говори ми?
Биће овде. -Реци Џи и пуцам.
Рекао сам ти да долазе.
Морамо да кренемо. -Добро.
Чекај на време.
Знам да си негде горе.
Има ли ичега? -Ничега.
Ако нас фолира, ово је можда последња прилика.
Будите спремни, стићи ће, само мало касне.
Морамо да урадимо нешто. -Хајде. Где сте?
Скини га.
Ево их, рекао сам да долазе. -Чекајте.
Скрећу ка рампи.
Воз полази са станице.
Стижу.
На четворци.
До ђавола.
Хајдете, момци, држим саобраћај, реците. -Имамо кола у зони.
Обавештавај ме.
Хајдете.
Делује ми чисто. -Пустите их. -Напокон.
Време је за представу. -Идемо.
Сада је све у вашим рукама.
Идемо на исплату.
40 метара, 20, пет.
До ђавола.
Исусе, не пуцајте.
Промашили смо, где су?
Поранили сте. -Умукни.
Експлодирала је улица, у невољи смо, морамо да изађемо одавде.
Остани у камионету.
Где си? Говори ми, Џејк. -Морамо да одемо.
Рашчистимо ово.
Идемо!
Имамо човека на крову.
Идемо доле. -Никако.
Шта ради тај кучкин син?
Отео је камион.
Отварај.
У камиону је.
Нека све буде чисто.
Долази.
Склањајте се.
До ђавола. -Вадите бушилице.
Срање!
До ђавола, шта он то ради? Имам проблем овде.
Ушли смо.
Пљачка армираног возила у току. -То су они.
Окрени кола. -Возим те кући.
Окрени кола, то је удаљено неколико блокова.
Не. -Још увек сам полицајац, окрени кола.
Добро.
Полиција је у комбијима.
Крените.
Требало је много експлозива за ово. -Ц4. Шта имате?
Два у рупи, видели су једног, белац у тридесетим годинама.
Цртач долази да ради са сведоком. -Исусе.
Отишли су одавно, канализациони канали у свим правцима.
Сећаш се оне мапе јавних радова коју смо нашли код Руса.
Спаљени део, канализација, експлозив, високомоћно оружје.
Посао је отишао са двојицом мртвих.
Сећаш се мапе метроа. -Мислиш да је повезана са канализацијом?
Могуће, да проверимо, која је најближа станица?
Першинг трг.
То је онај, са сивом капом. Стој! Имамо бегунца.
Склоните се.
Куда идеш, друшкане?
У потери смо ка Першинг тргу.
Упутио се ка парку.
Стој!
Полиција, куда је отишао? Склоните се!
Сви изађите напоље.
Хеч?
Држи се, друже. Исусе.
Кучкин син је био брз. -Јединица 14, оборен позорник.
Шести спрат, Монро зграда, треба ми хитна помоћ.
Стој!
Хајде, само диши. Остани са мном.
Треба ми помоћ, одмах. Држи се.
Изгубили смо га.
То је дужност. -Само диши.
Погледај ме. -Брини се о Едију и Моники.
Бринућу се о твојој породици не брини само диши.
Реци Моники да је волим. -Држи се.
Здраво. -Ја сам.
Знам ко је, гледам вести, мислиш да сам глуп?
О"лади, превише си нељубазан, хтео сам да...
Дао сам ти диспечера, а ти урадиш посао са неким другим.
Двојица мојих је мртво, убићу те. -Не желиш, ако сам мртав,
како да ти дам половину новца? Желиш новац?
Тако сам и мислио.
Наћи ћемо се у хотелу Рузвелт, убедићу их да ти дају половину.
Назваћу те касније са бројем собе.
Жао нам је, Џек, разговарао сам са његовом женом.
А трака и породица? -Заборави траку, убијен је на дужности,
биће сахрањен полицијски и бенефиције. -Хвала.
Пробио си се са банком. Да ли су то били они?
Не знам, потрчао је, јурили смо га и онда је Еди погођен,
немам ништа.
Добро си? -Јесам.
Џејк, чуо си се са Џесијем? -Не још.
Нешто није како треба, осећам. Ја сам крив, није требало да га уводим.
Душе, видим да си дао све од себе. 250 хиљада за Русе.
Сада смо квит.
Тиме смо квит.
Мој план и ваш рад, знао сам да могу да вам верујем.
Ко је то?
Он је, где си био? -Јурила ме је полиција.
Убио сам једног. -Пандура?
Морао сам. -Када и када?
Чекај, шта се десило, говори.
На станици су била два пандура и почели да ме јуре.
По гомили.
Душе, тишина.
Зашто си пуцао у њега? -Нисам имао избора, сатерао ме је.
Било је као да је хтео да пуцам у њега.
Глупане.
Пусти га. Смири се.
Нисам ја крив.
Не пуцаш у полицију. -Пустио бих га.
Због овог младунца ћемо сада пући. Баш фино.
Аеродром у пола девет. -Са свим што се десило данас,
ништа лично, али сређујем вам финансије и одлазим. -Поштено.
Тачно на време.
Џеси, како је било изгубити новац пуцајући на полицајца.
Лакше мало.
Не морамо се више понашати као пријатељи.
Новац је новац, нисам ни рекао да смо пријатељи.
Ту не мислим на Лили. -Полако.
Није вредан тога.
Узмимо све и идемо одавде.
Која соба? -1116.
Где си? Имаш 20? Знам да си тамо, јави се.
Бринемо се за тебе.
Идемо одавде.
Договор је да... где је Дух? -У купатилу.
Доведи га.
Вечерас на аеродрому у пола девет, авион је спреман.
Душе? Он се тушира, шта се дешава?
Рекао сам ти. -Куда је отишао?
Идемо одавде.
Дижи се, идемо.
Џеси, идемо.
Идемо. -Иди, долазим.
Где је Еј Џеј?
Доле!
Ко су ови? -Руси.
Никако. -Идемо!
Морамо да испуцамо до краја.
Остани доле.
Излази, Џејк. -Изашао сам.
Морамо да кренемо.
Дух нам је сместио са Русима. -Скот им је сигурно продао исти план.
Зато су му дали диспечера, а журба је била да ми обавимо посао.
И ми смо загризли. -Све.
Сада ће свашта бити.
Видимо се на аеродрому.
Лили?
Не, душо.
До ђавола, нема новца. -Џеси, помози ми.
Дух је не би убио.
Имамо друштво.
Морамо да кренемо.
Имате двадесет секунди да изађете.
Џејк, све се враћа, све се плаћа. Жао ми је. -Није твоја кривица.
Џеси, не мораш да будеш и овде са мном.
Имаш свој живот. -Већ сам ти рекао да се не враћам.
И ово јесте мој живот.
Моја кола су позади, где су твоја? -Напред.
Идемо твојима. -Мислио сам да ћеш то рећи.
Спреман?
Само ти и ја, велики брате. Идемо.
ПАРКИНГ ДОЗВОЛА
Наоми? -Џи?
Добро си, шта радиш овде? -Нису ме пустили у твоју зграду.
Морамо да кренемо, улази у кола. -Желим да одем кући.
Ту си.
Говори. -Скоро сам на аеродрому.
И ја. -Сигуран сам да је Дух сместио да нас нападну.
Зашто би нас све убили и задовољио се са само делом са старог посла.
И не би.
Сем ако не планира да узме сав новац. -Код Скота је сав новац.
Кренуо сам, пратим те.
Скот, јави се.
Добили сте Скота... -Јави се.
Идемо одавде.
Био је дугачак дан.
Куда идеш? Морао си све да узмеш.
Само узимам своје. -Требало је да те данас убијем на улици.
Не него пре пет година.
Ухватили су те, знао си игру коју си играо.
Оставио си ме као да не вредим ништа. -И ниси ништа.
Помогао сам ти да саставиш екипу. -Па шта?
Баците оружје, полиција.
Доле! -Слушај га.
То је између мене и њега, ако се умешаш убићу и тебе.
Први пут, баците. -Срање.
Шта очекујеш да урадим?
Узео си ми новац, жену...
Мислио си да ћу то да пустим? -Ухватили су те.
Схватам, ово је теби све било лично.
Требало је да сачекаш.
Не мрдај.
Ти си онај пандур са девојчицом. Требало је да се клониш.
Узми новац и одлази одавде.
Хитна помоћ. -Оборен полицајац, аеродром. Хангар 12, погођен
сам и треба ми помоћ. -Санитет је кренуо.
Џи, сада идемо кући. -Тако је, идемо кући.
Са тобом, брате?
Жао ми је што ћу те разочарати.
ПРЕВОД: CAT